共查询到20条相似文献,搜索用时 15 毫秒
1.
Alois Herzig 《Hydrobiologia》1983,104(1):237-246
The embryonic development times of four planktonic rotifers from Neusiedlersee (Austria) (Rhinoglena fertöensis, Brachionus calyciflorus, Keratella quadrata and Polyarthra dolichoptera) were determined at constant temperatures ranging from 0.6 °C to 10.5 °C. Development times decreased with increasing temperatures. The curvilinear relationship between temperature and development time was described by Bělehrádek's equation. Data on embryonic development times of rotifers are summarized and regression equations for the temperature-duration of development relationship are presented. Adaptation to temperature is discussed in the context of the thermal history of the various species and populations. 相似文献
2.
Gerhard Maier 《Hydrobiologia》1990,203(3):165-175
The embryonic and postembryonic development times, time interval between clutches, and longevity of two common cyclopoid copepods — Eucyclops serrulatus and Cyclops strenuus — were studied at constant temperatures (5°, 10°, 15°, 20° and 25 °C), using algae and protozoans as food. Both, E. serrulatus and C. strenuus showed a considerable temperature tolerance and adaptability. Embryonic development times were similar in both species but postembryonic development times were shorter in E. serrulatus. Time intervals between successive clutches were relatively variable at all temperatures in both species. Longevity was shorter in E. serrulatus than in C. strenuus. The embryonic and postembryonic development of E. serrulatus was short relative to that of littoral copepods; the development of C. strenuus was similar or shorter than that of other species of the genus Cyclops. 相似文献
3.
Egg hatching times of Antarctic copepods 总被引:2,自引:0,他引:2
Egg hatching times were determined at a range of temperatures for four species of commonly occurring Antarctic copepods.
At a given temperature the eggs of Rhincalanus gigas took longest to hatch, up to 9 days at 0°C, followed by those of Calanoides acutus, Calanus propinquus and Calanus simillimus. A Bělehrádeks temperature function with the parameter b fixed at −2.05 accounted for >95% of the variance for each species. There was an approximate doubling in hatching times between
5°C and 0°C for R. gigas and for the other species the increase in embryonic duration was 40–50% at the lower temperature.
Received: 27 March 1997 / Accepted: 17 August 1997 相似文献
4.
A method is described whereby a Bělehrádek function is fitted to experimentally derived data for embryonic development duration
at a range of temperatures. The method is applied to data for the freshwater copepods Cyclops abyssorum and Eudiaptomus gracilis from Lough Neagh, Northern Ireland. Differences in duration of embryonic development of Lough Neagh populations and that
of previously published data for these species are discussed. 相似文献
5.
Morphology, production rate and hatching success of the eggs spawned by Acartia steueri from Sagami Bay, Japan were examined from November 2000 to December 2001. A. steueri produced two morphological types of egg. One with a smooth surface (smooth egg) and the other with branched spines on the envelope (spiny egg). Abundance of adult A. steueri increased from April to June 2001, and then decreased from July 2001. Adult A. steueri were low in abundance between August and October 2001, then increased in November 2001. Smooth eggs were produced through out the study period, while spiny eggs were produced during restricted periods from March to July 2001. Six of thirteen females produced both smooth and spiny eggs within 24 h. All the smooth eggs hatched within 48 h, like the so-called subitaneous eggs. Spiny eggs that did not hatch within the time determined by the Bělehrádek's temperature function of egg development time plus 24 h were categorized as diapausing eggs. In the present study, A. steueri seems to survive by utilizing egg dormancy during the period of environmental adversity, and produced two physiologically different types of eggs. This may be why A. steueri dominants in temperate coastal waters where environmental conditions vary drastically. 相似文献
6.
Margaret A Palmer Bruce C Coull 《Journal of experimental marine biology and ecology》1980,48(1):73-84
Specimens of the meiobenthic copepod, Microarthridion littorale (Poppe ), were cultured in the laboratory on substrata consisting of sediment, benthic diatoms, and detrital filtrate. No significant differences were found in egg development times of M. littorale cultured in winter vs. summer, and we suggest several possible interpretations. Egg development time was independent of the number of clutches a female carried in the laboratory, suggesting confidence in estimates of egg development time without knowledge of the number of broods a female has produced. Egg, naupliar, and copepodite development rates were determined over a range of temperatures. Regression analyses indicated that both Bělehrádek's temperature function and a curvilinear model adequately described the relationship between development and temperature for all three developmental stages. A linear model was also adequate to describe copepodite development (Lack of Fit Test, P = 0.05). Eight of the reared females produced egg sacs, allowing us to estimate generation time (egg to egg) as 29.6 days at 25°C and 21.6 days at 33°C. Generation times were compared to those for a closely related benthic copepod, Tachidius discipes. Life history parameters between the two differed, and we advise caution when using predictions of development time derived from a species other than the one being studied. 相似文献
7.
Richard Shine 《Oecologia》1983,57(3):397-405
Viviparity (live-bearing) in reptiles often is interpreted as an adaptation to cold climates. This hypothesis relies on (i) body temperatures of gravid females being higher than soil (nest) temperatures; (ii) embryonic development being accelerated by this temperature difference; and (iii) survivorship of hatchlings being increased if eggs hatch before the advent of cold weather in autumn. I gathered data to test these assumptions, using eight species of scincid lizards in a high-elevation area of southeastern Australia. Due to behavioural thermoregulation, body temperatures of gravid lizards average ca. 7°C higher than soil (nest) temperatures. Oviparous female lizards retain eggs in utero for ca. 50% of development. Laboratory studies show that a temperature increase from 17°C (mean nest temperature) to 24°C (mean lizard temperature) reduces incubation periods of eggs by >40 days in heliothermic species, and <20 days in a thigmothermic species. In the field, soil temperatures drop to lethally low levels shortly after the usual time of hatching. Simple calculations show that without the acceleration of development caused by uterine retention, eggs could not hatch prior to the onset of these low temperatures in the field. These results support the major assumptions of the “cold climate hypothesis” for the evolution of reptilian viviparity. 相似文献
8.
The effect of temperature on embryonic development and reproduction ofLymnaea luteola was studied. This snail did not develop completely and failed to reproduce at 15 °C and 40 °C. The temperature range of 25 °C–35 °C was observed to be optimum for development and reproduction of this snail. The utility of this study in predicting seasonal fluctuations of snail population in nature is discussed. 相似文献
9.
V pokusech s raj?aty (Solanum lycopersicum L.) odr?dy Pr?honické byla sledována otázka vzniku viru v rostlině vlivem p?sobení kolísání teplot jak popisuje VOVK (1958). Raj?ata byla pěstována za aseptických podmínek a byla vylou?ena jakákoliv kontaminace. P?da, květiná?e a bedni?ky byly desinfikovány, a zaléváno bylo p?eva?enou vodou. Pokusné rostliny byly p?es den ve skleníku p?i teplotě 12–35° C, na noc byly p?eneseny do místnosti o teplotě 1–4° C. Kontrolní rostliny byly pěstovány ve skleníku. V ?ádném p?ípadě se nepoda?ilo vyvolat p?íznaky virového ochuravění, co? bylo té? dokázáno testy naNicotiana tabacum L. Samsun aNicotiana glutinosa L. Kolísání teplot neovlivnilo tedy metabolismus rajcat tak, aby do?lo ke vzniku viru ve zdravé rostlině. 相似文献
10.
A pre-treatment of 40 °Cprovided thermoprotection to wheat seedlings against 43 °C, which was otherwise a lethal temperature. Due to temperature pretreatment, the rate of protein synthesis at 45 °C increased in both plumules and radicles. The HPLC profile of plumule and radicle proteins of thermoprotection-acquired seedlings was different from the plumules and radicles of non-treated seedlings. 相似文献
11.
Karel Hrubý 《Biologia Plantarum》1961,3(1):75-84
Mezidruhový hybridSalvia němecii (S. nutans x 8. juri?i?ii), popsaný autorem ji? d?íve, je plně plodný. Proto byly na 238 rostlinách F2 generace sledovány tyto znaky: typ svazk? cévních v 159;apíku, poměr délky ?apíku k délce ?epele, délko?í?kový index ?epele listové a ?lenitost ?epele, vyjád?ená poměrem ideální obrysové ploehy listu k jeho skute?né plo?e. V?ecky tyto charakteristiky srovnány se situací u rodi?ovských druh? i F1 hybrida. Bylo zji?těno:
- 1.Typ II svazk? cévních je jednodu?e a úplně dominantní nad typem III (?těpný poměr 172 : 66, X2(1) = 0.94, p =0–35)., 相似文献
12.
Jiří Úlehla 《Biologia Plantarum》1963,5(3):190-197
- 1.Je popsána metoda ?měrných prou?k?” pro sledování ko?enového krvácení kulturních rostlin v polních podmínkách. Mno?ství tekutiny vyroněné dekapitovaným pahýlem stonku urěuje se na základě smá?ení úzkého prou?ku filtra?ního papíru, chráněného proti vypa?ování tekutiny polyetylenovým sá?kem. Prou?k? s krycím sá?kem je mo?no pou?ít i pro jímání vět?ího mno?ství vyroněné tekutiny. 相似文献
13.
Gerhard Lerch 《Biologia Plantarum》1964,6(1):48-56
Byl sledován výskyt a zp?sob ukládání kalózy v cystolitech 23 druh? roduFicus a 16 dal?ích druh? z ?eledíMoraceae, Acanthaceae, Combretaceae, Oleaceae aUrticaceae. Kalóza cystolit? byla nalezena v podstatě pouze u roduFicus. Na po?átku tvorby cystolit?Ficus clastica jsou vzniklé ?ásti stopky slo?eny z celulózy. Po dosa?ení délky kolem 30 μ se tvo?í na volném konci stopky první kalózové útvary ve formě tenkých povlak?. Postupně se tvo?í vět?í vrstvy st?ídavě z celulózy a kalózy, které vyplňují st?ední ?ást cystolit?. Zvápenatělé cystolity jsou obaleny plá?těm p?evá?ně z ?isté kalózy. Je diskutován problém funkce kalózy cystolit?. Kalóza je pova?ována—v souladu s d?íve uváděným názorem—za pr?vodní produkt změněného metabolismu tvorby buně?ných stěn během vzniku litocyst?. 相似文献
14.
M. L. Cambridge A. M. Breeman S. Kraak C. van den Hoek 《Helgoland Marine Research》1987,41(3):329-354
The relationship between distribution boundaries and temperature responses of some North AtlanticCladophora species (Chlorophyta) was experimentally examined under various regimes of temperature, light and daylength. Experimentally determined critical temperature intervals, in which survival, growth or reproduction was limited, were compared with annual temperature regimes (monthly means and extremes) at sites inside and outside distribution boundaries. The species tested belonged to two phytogeographic groups: (1) the tropical West Atlantic group (C. submarina: isolate from Curaçao) and (2) the amphiatlantic tropical to warm temperate group (C. prolifera: isolate from Corsica;C. coelothrix: isolates from Brittany and Curaçao; andC. laetevirens: isolates from deep and shallow water in Corsica and from Brittany). In accordance with distribution from tropical to warm temperate regions, each of the species grew well between 20–30°C and reproduction and growth were limited at and below 15°C. The upper survival limit in long days was <35°C in all species but high or maximum growth rates occurred at 30°C.C. prolifera, restricted to the tropical margins, had the most limited survival at 35°C. Experimental evidence suggests thatC. submarina is restricted to the Caribbean and excluded from the more northerly American mainland and Gulf of Mexico coasts by sporadic low winter temperatures in the nearshore waters, when cold northerly weather penetrates far south every few years. Experimental evidence suggests thatC. prolifera, C. coelothrix andC. laetevirens are restricted to their northern European boundaries by summer temperatures too low for sufficient growth and/or reproduction. Their progressively more northerly located boundaries were accounted for by differences in growth rates over the critical 10–15°C interval.C. prolifera andC. coelothrix are excluded or restricted in distribution on North Sea coasts by lethal winter temperatures, again differences in cold tolerance accounting for differences in their distribution patterns. On the American coast, species were probably restricted by lethal winter temperatures in the nearshore and, in some cases, by the absence of suitable hard substrates in the more equable offshore waters. Isolates from two points along the European coast (Brittany, Corsica) ofC. laetevirens showed no marked differences in their temperature tolerance but the Caribbean and European isolates ofC. coelothrix differed markedly in their tolerance to low temperatures, the lethal limit of the Caribbean isolate lying more than 5°C higher (at ca 5°C). 相似文献
15.
K. B. Deshpande 《Biologia Plantarum》1961,3(3):192-199
U tňí saprofyt? byl sledován projev antagonismu proti pathogenuRhizoctonia solani v r?znýeh podm?nkách kultivace.Trichoderma viride aChaetomium cochlioides inhibovaly r?st R. solani ú?inněji p?i inkuba?ni teplotě25 a 30° C.T. viride bylo antagonisticky aktivněj?í v prost?edí kyselém,C. cochlioides v prost?edí alkalickém. Je vysloven p?edpoklad, ?e p?dni doplňky zvy?uj?c? aktivituC. cochlioides by být platným opat?en?m proti sledovanému pathogenu v alkalických p?dách. Na rozdíl od p?ede?lých zpráv byla kulturaR. solani celulolyticky zaktivněj?í ne?T. viride aC. cochlioides, a to i p?i pouzití chloridu amonného jako droje dusíku. 相似文献
16.
Alena Prokopová 《Biologia Plantarum》1964,6(2):99-103
V pokusu byl sledován vliv stá?í sam?ích a sami?ích květ? (nejdéle pět dní starých) na poměr pohlaví v potomstvu uMelandrium album Gabcke. Bylo zji?těno, ?e v potomstvu ze sprá?ení sami?ích květ? dva dny starých se pr?kazně zvý?ilo procento pestíkových rostlin. V potomstvech ze sprá?ení sami?ích květ? star?ích ne? dva dny se jevila v zastoupení-samic klesající tendence. Stá?í sam?ích květ? nemělo ?ádný vliv na poměr pohlaví v potomstvu. 相似文献
17.
Bohdan Slavík 《Biologia Plantarum》1963,5(2):143-153
Ji? d?íve zji?těné (Slavík 1959a) rozlo?ení hodnot osmotického tlaku buně?né ?távy na plo?e listové ?epele dvoudělo?ného typu (apex >base, okraj > centrální ?ást), nezávislé na vodní bilanci a nezměněné i p?i nulovém deficitu difusního tlaku (DPD)in situ bylo doplnéno dal?ím sledováním fysiologické heterogenity listové ?epele u dospělých list?Nicotiana sanderae hort., p?edev?ím hlavních indikátor? vodního provozu a výměny CO2. Intensita transpirace s intaktního povrehu list?, vypo?tená z vá?kových mě?ení na discích, vyseknutých z ?epele, je v apikální ?ásti o 50 a? 70%, ni??í ne? na basi. Rovně? p?irozený trvalý vodní deficit, stanovený diskovou metodou (?atský 1960), byl v apikální ?ásti o 10% ni??í ne? na basi. Hustota pr?duch? byla jak uNicotiana sanderae, tak u dal?í pokusné rostliny u cukrovky v apikální ?ásti pr?měrně o 40% ni??í, zatím co velikost pr?duch? byla v apikální ?ásti naopak pr?měrně o 30% vět?í. Relativní index plochy pr?duchových skulin na plochu ?epele (po?et × ?tverec délky na svrchní plus spodní straně) se na obou místěch pr?kazně neli?il. Intensita fotosynthesy (na plochu), mě?ená gazometricky infra?erveným analysátorem, byla p?i plném nasycení pletiva vodou v apikální ?ásti pr?kazně o 17% ni??í ne? v ?ásti basální, a?koliv obsah chlorofylu na plochu je v tlust?í, apikální ?ásti vět?í. Rovně? intensita dýchání, manometricky mě?ená jako QO2, byla v apikální ?ásti pr?kazně ni??í, a to jak v p?epo?tu na su?inu (o 12%), tak na plochu. Podobné, av?ak podstatně men?í rozdíly byly zji?těny také mezi okrajem a centrální ?ástí ?epele. Fysiologická heterogenita listové ?epele je kauzálně zalo?ena na r?zné hydrata?ní úrovni, tak?e studium aktivity r?zných fysiologických proces?, na r?zných místech ?epele je vhodné pro sledování jejich vztahu k r?zné úrovni hydratace. 相似文献
18.
P?i velmi pozdním setí (5. VI. 1964) a opakovaném p?enosu k?ísaCalligypona pellucida sOriganum vulgare aPlantato major, nemocných ?loutenkou aster, bylo u kuku?ice docíleno velmi ?etné a tě?ké napadení jmenovanou virosou. Onemocnění mělo za následek tmavou barvu list?, někdy jejich pruhovitost, ?asto zakrsání rostlin, nevyvinutí saměích květenství nebo jejich zlistnatění, rudimentární vývoj někdy nadměrně ?etných sami?ích květenství, jejich nedokonalé opylení, velmi silné sní?ení sklizně zrna. Na této lokalitě (Praha-Dejvice, Na Karlovce) nebylo docíleno ?ádné virové onemocnění p?enosemCalligypona pellucida na oves a je?men, jestli?e p?ed tím k?ísi sáli naOriganum vulgare z té?e lokality, nemocném ?loutenkou aster. Virosní sterilita a zakrslost ovsa je p?sobena jiným virem nebo jinou skupinou virových kmen? ne? virová zakrslost a pruhovitost kuku?ice. 相似文献
19.
Miloš Musil 《Biologia Plantarum》1961,3(1):29-33
Pomocí k?ískaEuscelis plebejus (Fallen) bylo p?eneseno 7 kmen? viru zelenokvětosti jetele naTrifolium repens L.,T. pratense L.,T. hybridum L.,Senecio vulgaris L.,Taraxacum officinale Web.,Chrysanthemum carinatum Schousb.,Vinca rosea L. aThlaspi arvense L. Tím byla znovu potvrzena jeho schopnost p?ená?et tento virus isolovaný z r?zných míst Slovenska. Dále byla zji?těna inkuba?ní (latentní) doba viru zelenokvětnosti ve vektoru (1 měsíc) a rovně? poměr po?tu viroforních jedinc? (30–60 %) k celkovému po?tu testovaných k?ísk?. V závěru upozorňuje se na význam vnímavých plevel? v koloběhu tohoto viru v p?írodě a hodnotí se p?íznaky ocho?ení zp?sobené jednotlivými kmeny na testovacích rostlinách. 相似文献
20.
Postranní vzrostné vrcholy pta?ince [Stellaria media (L)Vill.] vytvá?ející se v ú?labí nejvy??ího páru list?, vznikají v nestejné době. Zatímco postranní vzrostný vrchol má zalo?ena ji? primordia list? prvního patra, u protilehlého vzrostného vrcholu se teprve vytvá?í jeho apikální ?ást. Tento ?asový rozdíl je jednou z p?í?in dal?í nerovnoměrnosti v r?stu a vývoji postranních větví. Tato nerovnoměrnost v době zakládání primordií postranních vzrostných vrchol? se zákonitě opakuje i p?i zakládání větví dal?ích ?ád?. ?asový rozdíl v době zakládání těchto postranních vzrostných vrechol? ?iní p?ibli?ně 2–3 dny. 相似文献